Jeg sender deg til en rekke mellomstopp.
Du får ikke vite hvor du skal før du er der.
Mark er ikke innblandet. Jeg må vite at han får gå sin vei.
Gjør som jeg sier, så får han dra hjem og se på TV.
Hva med Alice?
Beklager. Du vet hvordan det er.
Jeg trenger bevis på at han har det bra.
Du har mitt ord.
Jeg sa jeg trenger bevis!
Bli ved telefonen.
LONDON CITY LUFTHAVN
Faen.
Hei.
Ja, det gjorde jeg.
- Økologiske, ja. - Unnskyld meg.
Og kjøkkenrull.
Nei, jeg kjøpte Braeburns isteden.
- Unnskyld meg. - Rundt ti minutter.
Ja. Elsker deg. Ja.
- Unnskyld meg. - Ha det.
Beklager.
Jeg er redd du mistet dette.
Så snilt. Takk.
Bare hyggelig.
- Ligg unna døra, sa han. - Han er ikke her.
Han er der ute og forbereder seg på å drepe John.
Så deg, og så meg.
Hvorfor har han ikke gjort det allerede?
John kommer ikke uten å vite at vi lever.
At du lever, i hvert fall.
Jeg er mindre viktig.
Du hadde blitt en god uteligger.
Takk. Vi trenger alt isolasjonsmaterialet vi kan finne.
Ellers fryser vi i hjel før han er fremme.
Ikke send meg rundt i ring.
HALLIDAY RINGER MOBIL...
Hvor er du? Jeremy Lake hadde...
Hva kaller man det? En utklippsbok?
Jeg trenger hjelp.
Hva slags hjelp?
Du må bare finne noen for meg. Han heter Ronald Massey.
Han jobber for en mann jeg må finne.
Jeg kan ikke bare... Hvem er han?
Jeg kommer så snart jeg kan.
Jeg skal finne Jeremy Lake, men først må du gjøre dette.
Kan du gjøre det?
- Sjef, jeg... - Catherine. Gjør det.
Massey. Skal vi se.
Ronald Massey.
Masken er av Lakes eget fjes. Det er ny oppførsel, så vidt vi vet.
Men det samsvarer med noen av bildene i dagboken.
Blir hemningene svekket av lidelsen?
Kanskje han vet at vi puster ham i nakken og har en "carpe diem" -holdning.
Har vi noen anelse om hvor førstebetjent Luther er?
Beklager, sjef.
Catherine, vet du noe jeg ikke vet?
Beklager, sjef. Nei.
Vivien Lake vet hvordan ektemannen tenker.
Hun er den eneste som kan hjelpe oss. La oss anholde henne.
Hun er på sykehuset.
Det blåser jeg i. Trill henne inn på en båre hvis du må.
Hei, sjef. Jeg vet ikke hva du driver med, men sjefen er på randen av sammenbrudd.
Jeg liker ikke å lyve på dine vegne.
Ting begynner å utarte her. Vi trenger deg.
Hallo. Jeg lurer på om Illeana er tilgjengelig.
I kveld.
Helst over natten.
ESKORTEPIKER
Bra. takk.
KING OF PLUMBERS LOKALE RØRLEGGERE
Hallo, King of Plumbers. Det kommer en fæl stank fra slukene mine.
Takk.
Dr. Lake.
Bli med meg, takk.
Sånn, ja. Skynd dere.
- Sjef... vi bør gå. - Drit i det. Det er bare en øvelse.
Da pleier de å si det.
Jeg går når det ryker fra ballehårene dine.
- Jeg skal gå og sjekke. - Ja da.
Stopp ham.
Alt går etter planen.
Luther bør være her snart.
Du må faktisk vente litt med det.
- Hvorfor? - Fordi det er det jeg vil.
- Vi har en kontrakt. - Du skal få pengene dine.
Bare si hvor de er og ta fri resten av dagen.
Gå på kino eller noe.
Det er ikke så enkelt.
En politibetjent er død. Det må ikke få følger for meg.
Det får det ikke. Bare send meg adressen,
pakk sakene og dra hjem. Jeg skal ta hånd om alt.
Han sa en politimann er død.
Ja.
- Vennen din? - Ja.
Jeg ba ikke om det.
Ikke det?
Ga han deg det gratis?
Hvor står vi nå?
Jeg kom for å drepe deg for Benny.
Jeg skal avslutte dette.
Denne øye-for-øye-dritten er bare en lek, ikke sant, George?
Du vil ikke dette. Du vil ikke noe av dette.
Vil du vel?
Du har mistet disiplinen, George.
Du ranet Alice, hun ranet deg, og nå er hun død.
Det er ikke hennes skyld, men din.
Benny er død. Det er ikke din skyld, men min.
Jeg kan ikke skyte deg for det, men du må gjerne skyte meg.
- Det forandrer ingenting. - Jeg mistet sønnen min.
Her.
Ta den.
Øye for øye.
Tror du ikke jeg vil gjøre dette og pisse på liket ditt?
Sett i gang.
Bare gjør det.
Sånn, ja.
Gjør det.
Stopp.
Har du pistol?
- Hvor er Luther? - Han er i bagasjerommet.
Død?
Som en drontefugls bestefar.
Hvordan fant du ham?
Han kom til meg, faktisk.
- Hvordan fant han deg? - Jeg vet ikke helt.
Han var en snedig rakker,
men ikke skuddsikker, viste det seg.
- Åpne bagasjerommet. - Kutt ut.
Nå, takk.
Åpne bagasjerommet.
Greit.
Som du vil.
Hei!
Jeg skjønner ikke.
"Fred i vår tid". Jeg er Adolf, han er Neville, du er Sudetenland.
Du skal i fengsel for å ha drept vennen min.
Skjønner du det?
Hvis jeg sier nei?
Da skyter jeg deg og forteller sjefen min en skrøne.
Nei!
Hva sa jeg? Du skal i fengsel.
Du vil hate...
Beklager, gamle ørn.
Kunne ikke ta sjansen.
Sånn.
Du, rykende pistol, fellende bevis og så videre.
Alt er oppi skyen.
Hva enn det er.
Jeg tar pistolen. Jeg tror den tilhører meg uansett.
Du er en luring.
- Du hadde vært en god snut. - Nei.
Jeg er for ærlig til å være snut.
Schenk kom til meg, John.
Han vet at noe er galt mellom oss.
Jeg skal ta meg av Schenk.
Han stoler på meg.
Det gjør jeg også.
Men bare fordi jeg har dette.
Alice?
Å, faen.
Er vennen din der?
- Ja. - Skal du ringe noen?
- De vil finne ham. - Vi kan ikke etterlate ham her.
Det må vi.
Han er jo vennen din.
Han døde for å beskytte oss.
Tror du jeg ønsker å gjøre dette?
Benny er død. Mannen som drepte ham, er død.
Jeg prøver bare å ordne det så du har ditt på det tørre.
Når kommer kona di hjem?
Halv syv, kvart over.
Vi må tilbake og rense åstedet.
Hva har skjedd med deg?
AVHØRSROM
Hva med George Cornelius-problemet? Har du tatt hånd om det?
Ja.
- Ikke gå rundt grøten. Er han død? - Ja.
Det er eneste utvei.
- Han vil drepe oss begge. Du vet det? - Det er over.
Du ville vel ikke løyet for meg? Ikke om noe så viktig.
Nei.
Du er den eneste jeg har kjent som alltid har fortalt meg sannheten.
Hva som enn har skjedd, så har du aldri løyet for meg.
Det er over.
FIKK DU MELDINGEN MIN? HVOR ER DU? RING MEG
Damen din inviterer deg visst til te.
La det ligge. Jeg må ta meg av dette.
- Ta deg av det, da. - Gå hjem, så snakkes vi senere.
Lykke til med greia di.
Hallo?
Hallo? Hvem er dette?
Hallo?
Håper det ikke er altfor ubehagelig.
En ung kvinne knivstakk meg. Det er klart det er ubehagelig.
En rekke leger har dessverre avgjort at du er i stand til å bli forhørt.
Hvis det er én ting vi alle kan være enige om,
så er det at man alltid kan stole på leger.
Ikke sant?
Vi vet at mannen din er alvorlig syk.
Jeremy har ikke lenge igjen.
Én jul til, kanskje.
Men han vil ikke se en ny sommer.
Hvis vi kan finne ham og anholde ham...
...rekker han ikke å bli stilt for retten og dømt til fengsel.
Det verste han kan forvente, er noen måneder på et sikret sykehus.
Men han vil stoppe.
Dette vil stoppe.
Dette...
...vil stoppe.
Og dette.
Det vil stoppe.
Jeg vet ingenting om Jeremys aktiviteter.
Jeg er like forferdet som dere.
Det tviler jeg på at du er i stand til.
Og når sant skal sies, fant vi deg i et rom dekket med plast,
klar til å lemleste Penny Leyton med kirurgiske instrumenter.
Dere har misforstått situasjonen.
Jeg var der for å redde henne.
For å få henne ut, stakkars liten.
Du hadde på deg operasjonsklær og angrep henne med en hammer.
Jeg forsvarte meg selv mot en svært forvirret og redd ung kvinne.
Forståelig nok feiltolket hun situasjonen
og trodde feilaktig at jeg var der for å skade henne.
Jeg må ta en telefon.
Vi har fått en presserende nyhet.
La oss håpe det er nyheten vi ønsker oss.
Overkonstabel Halliday, kan du holde fortet?
Hvor har du vært?
Jeg måtte rykke ut til noe som ikke ga resultater.
Noe nytt fra Benny?
Nei, han har sykemeldt seg.
Jeg må ut.
Gå inn til Vivien Lake.
Jeg er på vei.
- Hva trenger jeg å vite? - Vi etterforsket meldinger om skudd.
Gå et sted hvor du er alene.
Jeg er alene. Vær så god.
Vi fant en kontantkortmobil i hanskerommet.
Anropslogger?
Trolig bare til en annen kontantkortmobil.
Greit.
Da må du fastslå hvor mobilen ble brukt sist.
Se om du finner overvåkningsopptak
som samsvarer med hvor og når den ble brukt.
- Absolutt. - Du har alle ressursene du trenger,
men ikke tiden. Dette må gjøres nå.
Dette må ikke lekke ut.
Er det forstått?
Ingen sier et ord.
Greit.
Beklager forsinkelsen.
Jeg har hatt en veldig travel dag.
Så...
Hvor møttes dere, du og Jeremy?
Er det relevant?
Jeg vet ikke.
Vi kom i snakk i et middagsselskap. Vi diskuterte Tony Blair.
- Over stekt brie og bringebærsyltetøy. - Det er ikke sant.
Dere møttes på en sexfest. En fetisjklubb.
For noen småborgerlige snerper dere er.
Tankepoliti.
Sexpoliti.
Dere reiser et byggverk av spekulasjon på et grunnlag av puritansk avsmak.
Det er ikke det jeg gjør.
Jeg prøver å slå fast hvorvidt du vil lyve for å beskytte privatlivet.
Svaret viser seg å være ja, som er veldig interessant.
Visste du at Jeremy førte dagbok?
Kan man kalle det en dagbok? Det ser mer ut som en skissebok.
Hva med disse?
Dette er tegninger av drapsåsteder.
Det får meg til å lure på de andre skissene, som er...
Altså, er disse også virkelige?
Åpenbart ikke.
De er en utlegging av Jeremys fantasiliv. Et utløp.
Et onanihjelpemiddel. Det er alt.
Ja, kanskje det. Men det er ikke bare tegningene.
Det er teksten.
Det er skrevet i en kode Jeremy har konstruert selv.
Hvem vet hva som står der. Kan du tyde det for oss?
Gjerne, men jeg tviler på at jeg vil klare det.
Du må kvitte deg med dette ordentlig. Ikke kast det i søppelkassa.
Det er bra jeg er her med et forbrytergeni.
- Hva skulle jeg gjort uten deg? - Jeg må gå, Mark.
Du vil ikke se meg igjen.
Så synd.
Et lite avskjedsråd.
Ikke slipp John Luther inn igjen.
Ikke under noen omstendigheter.
Han er ikke som du tror.
Alice...
Du må stoppe.
Du er som du er, men du er ikke en psykopat.
Du er ikke samvittighetsløs. Du kan ikke leve sånn.
Jeg vet det.
Trenger du hjelp?
Er det noe jeg...
Hallo?
Jeg hadde en sjef en gang. Hun het Rose Teller.
Glimrende politikvinne.
Hun pleide å si:
"En antakelse er noe du ikke vet du gjør."
Vet du hvilken antakelse du gjør?
Jeg kan hjelpe deg med å svare på det.
Du antar at Jeremy ikke vil at noen skal lese det han har skrevet.
Hvorfor brukte han ellers en kode?
Han vil ikke at du skal vite hva han har skrevet.
Han vil ikke at du skal vite at han har skrevet ned alt sammen.
Alt dere har gjort sammen.
Datoer.
Tidspunkter.
Steder.
Det er forskjellen mellom dere.
Du er veldig privat.
Du vil ikke at noen skal vite sannheten om deg.
Mens han er veldig stolt av det han har gjort.
Han vil ikke lenger være anonym og la noen andre ta æren.
Dette er ikke en dagbok, men en tilståelse.
Hva betyr det for deg?
- Jeg vet ikke hva... - Jo!
Du vet det, Vivien.
Du vet nøyaktig hva det betyr for deg
hvis Jeremy har implisert deg som medskyldig i drap.
Du vet nøyaktig hva det betyr.
Det hadde han ikke gjort.
Vil du vedde resten av livet ditt på det?
Selvfølgelig ikke.
Han har skuffet deg nylig, har han ikke?
Kom igjen, Vivien. Hjelp oss, så kan vi hjelpe deg.
Du skal i fengsel, Vivien.
Men hvor lenge er opp til deg.
- Kan jeg få et glass vann? - Nei, det kan du ikke.
Jeremys mest outrerte fantasi, og jeg må understreke
at det så vidt jeg vet bare var en fantasi...
...var å leke en lek han kalte "lykkelige familier".
Å sitte i et hus og tilkalle mennesker.
Få dem til å komme.
Som lam til slakterbenken.
Sir.
Mobilen ble brukt her.
Han kom alene.
George Cornelius.
Greit, George.
Du ville gjøre det på gamlemåten.
KING OF PLUMBERS KOMMERSIELT OG PRIVAT
- Takk for at du kom så fort. - Ikke noe problem.
- Hva har vi med å gjøre? - Inn der.
Jeremy Lake har gått under jorden.
Han har gjemt seg og får folk til å komme til ham.
Hvordan skal vi finne ham? Det finnes 60 000 gater i London.
De tidligere drapene sier oss ingenting. Ikke noe mønster. De er tilfeldige.
Men de er ikke uorganiserte.
Alt han gjør, er for å bevise hvor smart han er.
Han er utrolig freidig. Altså...
Han kan drepe hvem som helst, når som helst.
Han kan rundlure politiet.
Han kan få politiet til å anklage feil mann, men nå er det over.
Det betyr at han har dratt til et sted som har betydning.
- For hvem da? - For oss.
For ham. Hvis du var ham,
hva er det freidigste stedet du kan dra til?
Hvis jeg var ham, hadde jeg dratt hjem.
Nei, det er for mye politi der.
Hva er det nest beste?
Hvis jeg ikke kan dra dit politiet er...
- ...drar jeg dit de nettopp har vært. - Nemlig. Ballarat Street.
Læreren. Ja.
Skal vi melde fra?
Nei, ikke før vi har sjekket det.
- Er du sikker? - Ja. Kom igjen.
Illeana?
Jøss. Du er nydelig.
Vær så god.
Ned!
Til benken!
Ikke rør deg!
Martin.
Jeg tror det er på tide å diskutere juridisk bistand.
Jeg får det ikke til å stemme.
Jeg har prøvd, men jeg aner ikke hva som skjedde.
Jeg trenger litt velvilje.
En forskuddsbetaling.
Her og nå.
Det var det jeg sa, Martin.
Guttungen din er ikke god.
- Hei, sjef. - Overkonstabel Halliday.
- Er du sammen med førstebetjent Luther? - Ja, det er jeg.
Du må høre veldig nøye etter.
Uten å varsle førstebetjent Luther
må du ta ham med tilbake til stasjonen så snart som mulig.
Greit. Ja.
Hvis du varsler ham om dette,
er det stor sannsynlighet for at han vil rømme. Er det forstått?
Jepp, skjønner.
Bra. Få ham tilbake til stasjonen.
Si at jeg har interessante nyheter.
Jeg vil gi ham dem personlig.
- Schenk ba deg ta meg med tilbake? - Ja.
Han sa han har nyheter. Noe han vil fortelle deg.
Greit nok.
Jeg går ingen steder før dette er tatt hånd om.
Tror du han er der?
- Jeg vet det. - Hvordan?
Rørleggerbil. Skadedyrkontroll.
Matlevering. Folk som kommer til deg.
Vi kan få forsterkninger om ni, ti minutter.
Nei, vi har ingen beviser.
Hvis vi melder fra, må vi følge prosedyren.
Det vil ta en evighet.
Hva vil det si for de som er i live der inne nå?
Hvis du får vite i morgen...
...at du kunne ha reddet noens liv i dag,
- hadde det vært greit? - Det er urimelig.
Greit. Gjør som du vil.
FØRSTEBETJENT LUTHER NEKTER Å KOMME.
SJEKKER MULIG TILHOLDSSTED FOR JEREMY LAKE. BALLARAT STREET.
HOLD HAM DER. JEG ER PÅ VEI. FREMME OM 17 MINUTTER.
Pizzalevering!
Catherine.
Bli kvitt ham.
Hva med deg?
Pizza!
Catherine!
Stopp, sjef.
Sjef.
Hva synes du? Liker du det?
Går det bra?
Ja da.
Du bør vite at Schenk er på vei.
Du meldte fra.
- Du vet at de er ute etter meg? - Ja.
Hva har du gjort?
Jeg kan løse det.
Jeg trenger bare tid.
Ber du meg la deg gå?
Catherine, jeg er nødt til å gå, OK?
Det er et sabla rot.
Men det er ikke som det virker. Det lover jeg.
Kan jeg stoppe deg?
Nei.
Da prøver jeg ikke.
John?
Brukte du meg som lokkemat der inne?
Sendte du meg ned for å lokke ham frem?
Nei.
Jo, det tror jeg.
Jeg tror du dro meg med hit og kastet meg foran ham
for å kunne stoppe ham.
Det var ikke det som skjedde.
Så hva skjedde?
Hvorfor gjør du et stort vesen av dette?
Det er dette som skjer med de som ikke lenger er nyttige.
Hvem blir den neste?
Kan det bli meg?
Nei.
Det får ikke skje, John. Det kan jeg ikke tillate.
Hun hadde ikke gjort deg noe, Alice!
Ikke foreldrene mine eller Henry Madsen heller.
Eller Ian Reed.
Men det brydde du deg ikke om.
Hva gjør du denne gangen, førstebetjent Luther?
Skal du arrestere meg? Det bør du.
Men det gjør du ikke. Du vil la meg gå.
Tenk på alt jeg kan fortelle.
Men hvordan?
Hvordan skal du dekke over dette, mon tro?
Hvilke løgner kan du fortelle?
Fort, John! Finn på en løgn!
- Kom igjen. Finn på en løgn. - Legg den fra deg.
Tving meg, løgner. Løgner!
Den neste havner i kjeften din.
Legg den fra deg.
Straks, din løgner.
Uff da.
ADGANG FORBUDT
POLITI
- Hvor mange flere kuler, Alice? - Kom og se, John.
Dette er pinlig.
Tenk at det tok meg så lang tid å innse at Zoe hadde rett om deg.
Du bryr deg ikke om noen, John.
Bare hvis de gir næring til tvangshandlingene dine.
Venner.
Fiender. Det spiller ingen rolle for deg.
Du elsket Zoe mye høyere etter at hun døde.
Du må stoppe.
Det ga deg en unnskyldning til å gjøre som du ville.
Du trenger hjelp!
Det er bare ord, er det ikke?
Bare ord. Du prøver å rettferdiggjøre det du kom hit for å gjøre.
- Hva er så det? Si meg det. - Å frigjøre deg.
Fra dette. Fra meg og deg.
Du kommer stadig tilbake.
Igjen og igjen.
Men du vil aldri få det du vil ha. Aldri.
- Fordi det ikke finnes. - Nei.
- Hvor mange flere kuler, Alice? - Jeg har nok.
Hvor mange flere?
Faen!
Hva nå, John?
Alice Morgan, du er under arrest for drapet på...
For drapet på overkonstabel Catherine Halliday.
Selvfølgelig.
Du har rett til å...
Du forstår deg ikke på kjærlighet.
Du kan etterligne det og gjenkjenne det i andre,
men du kan aldri forstå det.
Er dette det?
Er dette det? Kjærlighet?
Ja.
Vet du hva? Jeg løy også.
Jeg har én kule igjen.
Jeg trengte bare at vi var veldig nære.
God natt, John.
Alice.
Du må hjelpe meg.
Nei, Alice.
Vis meg hendene dine, ellers skyter jeg!
Ikke sånn.
Tekst: Aleksander Kerr